Zsoltárok 42:1
„Ahogy a szarvas kívánkozik a vízforrásra, úgy kívánkozik a lelkem utánad, Ó Istenem!”
1955.10.06. – Egy elrejtett élet
Eljutottál valaha arra a helyre az életben, ahol Krisztus többet jelent számodra, mint az összes vitatkozás a gyülekezetedről, amit megtehetnél? Jelentett-e többet számodra Krisztus, mint az egész világ? Nem úgy értem, mint egy érzelmi vagy értelmi teljesítményt; úgy értem, hogy a szíved mélyéből, hogy valami lehorgonyzott, valami történt, nem tudod, hogy hogyan jött ez, de el vagy rejtőzve, és minden indítékod az, hogy szolgáld Jézus Krisztust. Eljutottál már arra a helyre, drága testvérem? Eljutottál arra a helyre, ahol nem érdekel, hogy bárki mit mond, nem mész ki, hogy okosan viselkedj, de Isten szeretete annyira lehorgonyzott tebenned, hogy nem látsz semmi mást, minden indítékod az, hogy cselekedd Isten akaratát, mindenki felé van szereteted, szabadon árad mindenhol? Micsoda hely ez az életre! Ez az elrejtett hely. Ez az a hely, ahová el kell jutnunk testvéreim. Ez az a hely, ahol Isten megmutatja a titkos dolgait. Ez az a hely, ahol Isten végzi az elhelyezést, és az elhívást.